Far upplöser vårt äktenskap till förmån för mer lovande möjligheter.
- Finns det ingenting kvar mellan oss? - Blott minnen...
Arenan är nerbränd! Med många romare bland askan!
- Kan han botas? - Han borde inte vara vid liv.
Oenomaus är mer än en vanlig man.
Hundra kroppar grävdes fram.
- Det här hittades i ruinerna. - Gudarna har dödat min far.
Det är inte tillräckligt. Enda skälet till att du inte är med din far-
-är barnet i ditt sköte. - Husslavar blir aldrig gladiatorer.
Det kanske är dags att återuppta planerna gentemot Neapel-
-och dess slavfartyg från krig. - Ska ni attackera hamnen?
Översättare: SSG - SweSUB Group © Incubator, Simontax och FRiEND
www.SweSUB.nu - För bättre texter
Jag bryr mig inte om regnet. Inte heller att bli störd orimligt sent.
Jag ska få dig att tänka på annat.
Och betala väl för att vi får se på dina senaste varor...
...före auktionen.
- Vad trängande behov för er hit? - Gryningen skulle inte tillgodose det.
Tidsbrist, gott om pengar.
- Vad har ni för slavar i åtanke? - Jag önskar kämpande män.
Gladiatorer... Jag har försett Rom med många av dess bästa kämpar.
Nu när arenan i Capua är borta är det mindre intresse för såna män.
- Då är jag lyckligt lottad. - Kom. Vi ser hur du kan bistå...
Ursäkta stanken. Vildar öster om Rhen brukar föredra sin egna skit.
De ska tvagas och oljas in före auktionen, men...
...deras naturliga odör går nog inte bort.
- Hur är kvinnorna? - Lika vidriga som männen.
Jag skulle inte rekommendera en kättjefull...
Ditt lidande är slut, broder.
- Du talat vårt språk. - Jag är av samma blod.
Var beredd, jag ska befria dig.
Den skäggiga kan vårt språk också.
Döda honom!
Nycklar, snabbt! Befria dem!
- Dina män slåss bra. - De är inte mina. Vi följer Spartacus.
- Du kommer inte från vårt rike. - Ändå har jag varit romarnas fånge.
En olägenhet de ska få betala för.
Spilla mer romerskt blod? Kuken hårdnar av blotta tanken!
Han säger att de är med oss.
Kom igen, bröder! Nu lämnar vi det här skeppet.
Vilken tur att vi befriar ett fartyg med ditt folk.
Gudarna gynnar oss. Vi behöver inte lyssna på gallerna igen.
Mercato talade väl om dig.
Synd att hans tunga alltid kommer att vara tystad.
- På grund av hans död står jag här. - Död?
Du är för snäll när du förklarar hans död.
Blod och hjärna sölade hedersläktaren när han skulle fly Spartacus vrede.
- Nåt som hotade många oskyldiga liv. - Vi trodde att du var död...
...att de förstörda balkarna var din grav.
Dagens evenemang gjorde mig okoncentrerad. Nu är jag dock samlad.
- Och du är här. - Mitt syfte som jag sa...
Jag vill ha pengar för tjänsterna jag utförde på arenan.
Du skulle avrätta Spartacus män. Jag minns inte att du dödade nån.
- Om Spartacus inte dykt upp så... - Detsamma gäller pengarna.
- Det förflutna kan inte förändras. - Jag har inga pengar, Magistrat.
Jag hade inte återvänt annars.
För dina år när du behagade folkmassan i arenan.
Gör nu som det ädla monumentet och försvinn ur min åsyn.
Ursäkta, Magistrat. Mitt hederssvärd försvann i arenan.
- Utan det... - Nu går du för långt!
Onda vindar har blåst Capua från en gång så stadig kurs.
Ta resten med Glaber och avlocka honom pengar också om han är på humör.
...och olycka.
Alla har förlorat nära och kära.
Till och med en senator av vår Republik, en man som min hustru kallade far...
...har dödats av Spartacus och hans mordiska skara.
Och nu har den älskade Seppius...
...dödats av den här ruttna sjukdomen till uppror.
Mördad av sina egna slavar...
...som nu förenar sig med Spartacus mot oss.
Vi måste vara vaksamma i dessa mörka tider.
Vi måste lysa upp, även den dunklaste skugga...
...av förräderi om det avslöjas för oss.
Från den här dagen och framåt...
Den slav som vågar viska Spartacus namn...
...kommer att se döden i vitögat.
Till och med de som ägs av en romersk pretor.
Grip henne.
Dominus! Jag har inte gjort nåt!
- Dominus! - Säg inte emot honom.
Lyssna hur hon ber! Bönar med tungan-
-som igår lovordade Spartacus!
Lovordade slavarna som mördade Seppius!
Som tur var hörde en lojal hustru alltihop.
Domina...
Det är sant.
Jag hörde henne säga det.
Om hon bara hade fler än ett liv att ta.
Låt det här bli en varning för alla slavar...
...som konspirerar mot oss.
Ursäkta...
Det gör ingenting. Det var ett dåraktigt försök.
Du vill skilja huvudet från axlarna. Det finns sätt som dödar lättare.
Då ska jag lära mig!
Han är alltid vid hennes sida. Spartacus ville ha med honom till Neapel-
-men han lämnar henne inte.
Det kanske är bäst att han och Agron är isär.
- Naevia är välsignad med kärlek. - Likaså du, med Spartacus.
Crixus!
Jag lärde dig att aldrig sänka garden.
- Lär nu Naevia samma sak. - Oenomaus.
- Jag trodde att du var död. - Jag trodde detsamma om dig.
Men vi slapp inte djupa sår.
Nåt som romarna ska få känna av. Nu när Oenomaus står här igen.
Han var en dåre som var borta så länge från din sida.
Det tillhör det förflutna. Låt oss blicka mot framtiden...
...och vad lycka den kan medföra.
Kom! Låt oss omfamna varandra och besegla vårt brödraskap!
Du har gjort det omöjliga.
- Vi måste höja en bägare. - Vi har bara vatten.
Ännu bättre. Nykter är Sedullus ett djur men drucken ett djuriskt rövhål.
Lilla Nemetes talar sanning.
- Vi blir allt fler. - Vi behöver mer vapen...
...ett problem vi måste lösa.
Jag ser ett värre. Det här är Agrons folk.
Våra styrkor har fördubblats på en dag.
Med människor som inte räds strid eller blod.
Vem kommer de att följa?
Jag kände en antydan till rörelse i dina höfter den här gången.
Ett motjuck när jag penetrerade dig.
Börjar du njuta av min kuk i dig?
Jag vill att du svarar.
- Ja. - Ja...
...vad mer?
Ja, dominus.
Har en man nånsin hört nåt så behagligt?
Din röst...din beröring...
...dina lårs värme...
Inte undra på att Quintus föll för dig.
Överöste dig med ömhet och gåvor.
Du kallar mig dominus i hans ställe.
Det är bara rätt att jag ger dig nåt i gengäld.
Hur kom du över så rika gåvor?
De gavs av de döda som inte har användning för dem längre.
När den här kistan är full...
...ska dess värde skänka Ashur högre rang.
Ändock för en som du...
...nåt som är köpt...
Jag vet hur förtjust Quintus var i färgen. Jag vill att du bär den.
Så att jag kan se upp på dig på balkongen...
...och veta att du är min.
Jag förstår dig. Kan jag göra nåt är det bara att säga till.
- Tar du över hans män? - Ja.
Om han bara gett dem frivilligt medan han levde.
Spartacus hade varit glömd och min bror ännu vid min sida.
Om det bara varit så.
Min far hade ännu förtjust världen och min slav behövde inte korsfästas.
Din brors män kommer. - Kom.
Låt oss granska dem och binda dem till vår sak med trohetsed.
Givakt!
Håll mun och hör upp!
- Vem för er talan? - Ocvius Tarsus. Jag talar för dem.
Er välgörare har ryckts från den här världen av skurken Spartacus.
För att döda honom värvas du och dina män till Gaius Claudius Glabers armé.
Läs bönen och svär trohet.
Jag, Octavius Tarsus, svär vid Jupiter Optimus Maximus-
-att försvara Republiken. Jag svär att dess fiender också är mina-
-och dess vänner mina vänner. - Du har din gamla färg.
- Jag fruktar att den inte passar mig. -dess ära i min tanke och handling.
Jag viger mitt liv vid Republiken och dess armé-
-under ledning av pretor Gaius Claudius Glaber.
- Räcker de till? - Tillsammans med mina egna trupper, ja.
Nog för att få Spartacus inför rättvisan.
Jag söker inte rättvisa.
Jag söker hämnd.
Mannen som tog min brors liv ska dö på samma sätt. I blodig massaker.
Vid Jupiter Optimus Maximus, svär jag det.
Vid Jupiter Optimus Maximus, svär vi det.
Slå läger utanför murarna. Salvius ordnar det.
Och Spartacus död.
Tack för din vänlighet. Jag har uppskattat den.
Det vore kanske bäst om du bodde här, under vårt tak.
Jag far imorgon till min farbror i Pompeji.
Jag vill inte ha dig på vägarna, så länge hotet från Spartacus kvarstår.
Jag sänder bud till din farbror, om det kan lugna dig.
- Din närvaro är till stor tröst. - Jag är lycklig att få vara med er.
Kom...så ordnar vi saken.
Och jag som nyligen fann honom svag.
Jag ser nu in i hans blick och darrar av vad som lurar bakom den.
- Jaga nu inte upp dig. Ditt barn... - ...är enda orsaken till att jag lever.
Inget jag gör behagar honom.
Han torterar mig för vad jag gjort. Thessala korsfäst. Seppia i vårt hus.
Hur han ser på henne...
Jag kastar mig utför ett stup, om det här är allt mitt öde spår.
Mitt hjärta skulle följa med till klipporna nedanför.
- Jag kan inte leva så här. - Inte jag heller.
Det sista av vårt kött. Jag glömde hur de våra frossar.
Mycket tycks ha slunkit ur minnet.
Du sände mig för att spana i Neapel efter något lämpligt.
- Deras skepp hade det. - Fanns det andra som erbjöd detsamma?
Två. En från Damaskus, den andra från Gallien.
- Nyheter jag hade velat få. - Damaskus män är usla och opålitliga.
Och Gallien?
Jag vill inte ha galler i våra led.
- Crixus... -...är en ärans man.
Jag tar med dina bröder på jakt i gryningen för att fylla på förråden.
Och se hur vi kan samsas, ta reda på vilka som kan tala samma språk.
- Så vi vet hur de tänker. - De blir en stor tillgång.
Jag ger dig mitt ord.
- Fitta! - Inget är gratis.
Jag hörde att du var död.
Förd till dödsriket med de andra som dog under arenan.
Jag andas än, men min börs har tagit stryk.
- Jag har inte pengar att sära på lår. - De kan säras av sig själva.
Ett mirakel utan förtjänst... för dig och din husbonde.
Minns du hur det var att ha en? Innan du vann friheten?
Ingen man är riktigt fri.
Utom Spartacus och de som följer honom.
Såg du honom när han anföll arenan?
- Vad slags man var han? - Du talar om farliga ting.
Jag är inte den enda. Många av oss talar om att stödja hans sak.
Det finns ingen sak. Bara oskyldiga dårar som leds till döden.
- Så du har inga pengar? - Några dinarer som tar mig från stan.
Slå Spartacus ur hågen och följ med mig.
Den väldige Gannicus.
Det är glädjande att finna dig vid liv.
Med mogen offergåva sittande i knät.
Ursäkta, det är oförlåtligt att komma emellan man och fitta-
-men jag måste tala med min broder.
En förtrollande varelse.
Du har förstås alltid dragit till dig fina kvinnor.
Vill du säga nåt, så säg det.
- Åren har inte gett dig bättre manér. - Eller dig bättre sällskap.
Jag tillråder försiktighet. Det här är pretor Gaius Claudius Glabers män.
Så...och vad är du? Hans kuk eller arsle?
Jag är hans vilja.
- Med uppgift att återställa ordningen. - Genom att korsfästa småflickor?
Alla slavar som viskar om Spartacus och hans uppror...
-hamnar bredvid henne. - Jag bryr mig inte om viskningar.
Eller om din pretors vilja.
Djärva ord...från en slav.
Du tar fel på mig. Jag är en fri man.
Ja, jag stod där på sanden, när du blev en arenans gud!
Det var en oförglömlig syn!
Gannicus, som slog 20 gladiatorer i huvudattraktionen på öppningsdagen!
Och hans belöning...hederssvärdet!
Ett träsvärd med berättelsen om hans segrar inristad.
Beviset på frihet, utkrävt av beundrande folkmassa.
Visa dem. Jag är säker på deras iver att få skåda ett så sällsamt underverk.
- Inte? Har du det inte kvar? - Det vet du att jag inte har.
Liksom jag vet att pretorn skulle bli förtjust av ditt sällskap.
Förvånansvärt att du fortfarande är i livet.
Ännu mer att du inte fann det klokt att inställa dig tidigare.
Förlåt.
Gannicus har alltid varit fåordig.
Men han lär hedra Magistraten med hela meningar.
- Jag ville bara avsluta det hela. - Du har för låga mål.
Spartacus störtar arenan över dig och ändå står du här.
En Fenix uppstånden ur askan.
- Gudarna har välsignat honom. - Som de välsignar mig med hans närvaro.
Jag rördes av massans reaktion när du steg ut på arenan.
Ljudet stegrades när de ropade ditt namn och fyllde luften med hopp.
Även bestruket med blod och elände kan det här vara värdefullt.
Ditt hederssvärd.
- Och priset? - En enkel ed.
Som för dig under mitt befäl.
Lucretia var också Spartacus tilltänkta offer.
Men är nu en symbol, ägnad att stilla utbredd oro.
Jag vill lägga till dig som en sådan.
Förut slav i Batiatus hus, nu svuren att föra vilsna bröder inför rättvisan.
Du verkar redan ha en sån.
Ashur talanger hör skuggorna till.
Dig vill jag föra fram i strålande ljus i spetsen för mina trupper-
-till vrålet från massan igen. - Och om jag inte åtrår ropen mer?
Du är en fri man.
Ditt öde ligger i dina händer.
Jag skickar efter dig igen om några dagar-
-och förväntar mig att du medför förnuftigt beslut.
Pretor.
Ursäkta, Pretor, men Gannicus är inte att lita på.
Detsamma sades om dig... men ändå står du här.
Låt en av dina män följa efter.
Om Gannicus försöker lämna Capua... korsfäst honom.
- Finns det inget annat sätt? - Du hade rätt om Gaius.
Den man han än gång var tittar inte längre fram bakom hans ögon.
Han låter sig inte styras av ord eller smekning.
Bara blod kan befria oss nu.
Lucretia...
Det gör bara ont en kort stund.
Lyft på klänningen.
- Neapel? - Ett slavskepp anfölls.
- Det förde fångar från öster om Rhen. - Krigare.
- För att hjälpa Spartacus. - En uppenbar slutsats.
Avdela män till Neapolis. Fråga nån som vart de tog vägen efter fritagningen.
Pretor.
Gaius...
Hämta läkare. Snabbt!
Ilithyia!
Vad har hänt med henne?
Det är ett tecken från gudarna.
- Framfört av barnet som ännu andas. - Och vad betyder det?
Din arvinge dör om den är kvar i en stad förbannad med blod och fruktan.
Hon ska föras till Rom så snart hon kan.
Med pålitliga vakter som bevakar henne hela tiden tills jag återvänder.
Jag ska följa med henne och stå till tjänst.
Ursäkta, Pretor.
Lucretia är en kär vän till din hustru, men till större tröst för Capua.
Jag är rädd att folket börjar misströsta utan hennes gudomliga närvaro.
Klokt råd. - Visa upp dig på marknaden i morgon.
Lugna staden, och fortsätt försäkra den att gudarna gynnar mina handlingar.
Vi har tränat de frigivna. Ändå har ingen av oss Doctores titel.
Jag har ingen kunskap om soldater och krig.
- Jag vet bara hur en gladiator fungerar. - Det finns ingen bättre tränad armé.
Öppna deras ögon för vad en man kan göra för en sak.
Som du har öppnat mina.
Jag jagar med Agron och hans folk, för att kunna bedöma dem bättre.
Jag ska låna hjälp när jag återvänder.
Jag är rädd att du får jaga själv.
Agron gav sig av med de andra före gryningen.
Agron.
Du jagar utan mig... trots vetskap om min vilja.
De vaknade före gryningen, och var ivriga att ta vara på friheten.
Vi utnyttjar dagen medan ni ligger med era kvinnor.
- Så att ni förstår. - Vi jagar.
- Fångar kött. - Och romersk dryck!
Jag visste inte att skogen var fylld av sånt.
- Var fick ni tag på det här? - En vagn längs vägen...
Anföll ni på vägen så nära vårt läger utan riktiga vapen?
Ingen såg. Alla döda.
Låt oss förbereda fest!
Och visa de sura jävlarna hur man drar kuken ur röven!
Glad att jag riskerade livet för den här skaran.
- De gör oss till en riktig styrka. - De gör bara att vi upptäcks.
Låt romarna komma. Jag är trött på att gömma mig som rädda kaniner.
- Vi är inte redo för ett direkt anfall. - Nåt även ett barn kan se.
Det här barnet räddade dig från arenan och fyller vår skara med krigare.
Valpen har endast hittat ett gäng vildhundar.
Som aldrig kommer att följa en jävla galler.
Ursäkta för att vi gick utan dig.
Jag ifrågasätter pojkens uppriktighet.
Låt oss äta med våra nya bröder. Och försöka ordna upp det här.
Må gudarna välsigna dig... - Må gudarna välsigna dig...
Må gudarna välsigna dig...
Många av oss pratar om att sälla oss till hans sak.
Kände du henne?
En dåraktig flicka. Som pratade högt om sånt hon inte borde ha gjort.
Staden är fylld av öron, som spetsas vid viskningar om svek.
Den är även fylld av ögon...
Lämnar du staden får du dela kors bredvid din vän.
Jag är inte din slav.
- Och jag böjer mig inte får dina hot. - Det vill jag inte heller.
Oraklet med de jävla gåtorna.
- Säg vad du vill. - Jag såg nåt i dina ögon...
När du stod framför Glaber såg jag nåt mer än en man som övervägde beslut.
Har gudarna välsignat dig så att du kan läsa mina tankar?
Fler kommer att dö. Skyldiga, oskyldiga. Det blir ingen skillnad-
-när man hamnar mellan Glabers vrede och Spartacus hämnd.
Vad vill du att jag ska göra?
Ta erbjudandet och vända mig emot dem jag en gång kallade bröder?
Nej.
Jag vill att du tar livet av Gaius Claudius Glaber.
Han vill desperat ta Spartacus liv.
Så angelägen att han är ett större hot än thrakern.
Och vad spelar det för roll? Rom skickar en ny i hans ställe.
Spartacus beskyller Glaber för delaktighet i hans hustrus död.
Få bort honom från världen, så väger blodet jämnt.
Spartacus ger sig av från Rom. Inga fler liv tas från nån sida.
Glabers hustru ger sig av till Rom ikväll.
Hälften av hans personliga vakter ser till att hon lämnar staden säkert.
Jag kan distrahera de kvarvarande som finns posterade vid entrén.
Det ger en ensam man chansen att döda Glaber när han sover.
- Och Spartacus får skulden. - Du är galen.
Hela världen är galen. Jag försöker bara återställa den.
Se upp för Ashurs män.
När månen står som högst ser jag till att vägen är klar.
Välj den vägen.
Eller se legioner bli lidande till ingen nytta.
Slit av hans jävla kuk!
När du dricker står du inte Sedullus efter i fråga om råhet.
Jag står inte efter nån man... i nånting!
Ditt folk livar upp.
Det tycker inte alla.
Jag utmanar dig på uppvisningsmatch, broder.
De kanske dödar varandra, och ger ett verkligt skäl att fira.
Du är en omöjlig man.
- Nåt du alltid vetat. - Och valt att ignorera.
För att bättre kunna mannen bakom felen...?
Sjung med mig, min mörke broder! Och dela mina kvinnor.
- Jag kan inte era ord. - Lugo ska lära dig!
Oenomaus känner sig antastad.
De är ett högljutt folk.
Ibland behövs galenskap och vin.
För att smida starkare band.
- Sjung med mig! - Det är inte läge för sånt nu.
Är det nånsin det?
Nej.
Jag ska försöka ta en drink från Lugo... så att vi kan dela.
Och därmed hjälpa Oenomaus att fly.
Jag försökte övertala honom att låta dig följa med. Det gick inte.
Det har ingen betydelse.
Det du har gjort för mig... jag önskar att vi aldrig skils åt.
Du finner mig i dina armar igen.
Tidigare är förväntat.
Jag får Gannicus att döda Gaius.
När det är gjort ska jag skrika, och se till att Gannicus också dör.
Illythia.
Det är dags.
Gaius...
Du kommer att saknas.
I natt ska man inte dricka vatten.
Vin. Vi delar.
Tack, men Crixus väntar.
Gallern, ja. Jag ser hans ögon på mig.
Ingen kärlek.
- Han behöver tid. - Och dricka.
Jag ska säga till honom.
Säg till honom att jag inte gillar hans ögon.
Dina ögon är bättre...
Låt mig gå.
Nu ska jag knulla den andra sidan av ditt söta lilla ansikte.
Sedullus! Sluta!
Crixus.
Sedullus.
Sedullus!
Lugna ner er!
Spartacus!
Det räcker!
Är det här vad ni är?
Djur... som kräver slakt?
Vi gav er frihet. Och ni återgäldar med blod och vanära.
Om ni inte kan vara med oss som pålitliga bröder...
Om ni inte kan följa mina order...
...ge er av nu. Eller förena er i döden med Sedullus.
Jag följer Spartacus.
Och kalla er inte för mina likar om ni inte också är det.
Den mannen som dödar Sedullus...
...är en stor krigare.
Och Lugo följer honom.
Pretor... Brådskande ärenden.
Gannicus...
...har gjort sitt val.
Översättare: SSG - SweSUB Group © Incubator, Simontax och FRiEND
www.SweSUB.nu - För bättre texter